למען האמת, קצת הופתעתי לשמוע ממך.
משהו לא בסדר? - לא, למה?
זה בדרך כלל העניין כשמתקשר אליך מישהו
שלא שמעת ממנו הרבה זמן.
הכול בסדר.
האמת היא...
אני צריכה ממך טובה.
חתיכת שמוק נפוח!
מה את צריכה?
אני צריכה הלוואה. - אפשר לשאול לאיזה צורך?
אתה מוכן לכבות את האור? - למה את רוצה שהאור יהיה כבוי?
כי אני רוצה.
בעבר אף פעם לא ביקשת... - ארנולד, אני מבקשת.
איפה כולם? - לא יודע, אחי.
הם רק אמרו שניפגש בוולדבאום.
בטוח שזה הוולדבאום הנכון? - כן, אני בטוח. לגמרי.
תקשיב, אתה תשמור עליי, ואני אשמור עליך, בסדר?
מה אנחנו צריכים לעשות עכשיו?
כל העולם ואשתו.
כן, המשאית תגיע. תתרחקו.
זוזו אחורה!
ג'אנקי מטומטם ודפוק. אכלנו אותה!
אכלנו אותה. בכל האזור אין יותר.
הבני זונות נוסעים לשמש בפלורידה, ואנחנו דפוקים בשלג.
למה שלא נלך קצת לרחרח שם?
אתה רציני?
מה אתה מדבר?
ניגש לאיזה פקיד מזדיין באיזה מלון ונתחנן לאיש קשר?
אתה לא מסוגל להריח חומר כשהוא מונח לך מתחת לאף?
אחי, אין לנו מה להפסיד.
ואם נגיע לשם ממש מיד,
אנחנו נקבע את המחיר,
ונוכל "להתפנן" בכיף, והם יצטרכו לחרוש את הרחובות בשבילנו.
הקיץ הזה היה ממש חגיגה.
נראה שאלף שנה עברו מאז הקיץ.
זה יהיה בחזרה ככה, אחי.
אולי אני יכול לשכנע את אנג'ל לתת לנו על החשבון,
אם נבטיח לו משהו פיצוץ.
איפה היית?
איפה, לעזאזל, את חושבת שהייתי?
איפה החומר? - הייתה לנו בעיה קטנה.
הכול הלך בסדר. ואז...
איזה ג'אנקי מטומטם. -עשה מה? ג'אנקי מטומטם עשה מה?
אתה רוצה להגיד לי שדפקת את זה? -מה יש לך?
הבטחת לי שהכול יהיה בסדר, אתה לא זוכר?
הזדיינתי בשבילך עם המגעיל הזה. עברתי גיהנום בשבילך!
אין שם כלום. - לא מעניין אותי!
אתה לוזר!
את רוצה שיהיה לנו חומר?
טיי סיפר לי על אחד שיש לו כמות.
אבל הוא לא מוכר!
טיי, תן לי ת'מספר של ההוא. - של מי?
ההוא שאוהב כוסיות. - ביג טים? למה?
תן לי כבר ת'מספר שלו לעזאזל אתך. -טוב.
.9 3 4 8 7 7 7
אם את כל-כך לחוצה, לכי אליו ותסדרי לך את הראש.
לא תצטרכי לחכות כל-כך הרבה,
ואני לא אצטרך להקפיא ת'תחת שלי ברחובות.
יש לנו זוכה. -יש לנו זוכה. - או, יש לנו זוכה.
יפהפייה עם חוש הומור כובש
וחיוך מקסים. היא ממש תשבה את לבכם.
היישר מברייטון ביץ', ברוקלין.
מחיאות כפיים עסיסיות,
לשרה גולדפרב שלנו.
מיץ-לשרה! מיץ-לשרה!
לשרה יש מיץ!
אני שמחה להיות פה. - ואנחנו שמחים לארח אותך.
והשמלה שלך, ממש מהממת.
תודה טאפי. אם לא אכפת לך, אני רוצה להגיד שלום לבעלי, סימור...
ולבן היפה והמצליח שלי, הארולד.
אני מקווה שאתה מאוהב.
בבקשה, בוא לבקר אותי, ותביא את מריון אתך?
אני בטוח שהוא תכף יגיע הנה.
הרגע כמעט הגיע. את מוכנה?
אני מוכנה, טאפי.
אל דאגה. אל דאגה.
מה את עושה פה?
למה את פה?
מה את רוצה? - טאפי!
הצטרפו אלינו ביצירת מצוינות.
חשבתי שלא תבקשי...
ממש מגעיל. - למה ציפית?
אתה היית עושה מזה יותר טוב?
זה בניין ישן. שנים לא צבעו פה.
אני זקנה. בודדה.
אתה לא מבין. בבקשה. אני אסביר.
מה זה? אני לא רוצה את זה.
מה את עושה? זוזי ממני!
מוכנה, גברת גולדפרב? - 2 ...3- ?מוכנה למה...
תאכילי אותי, שרה. תאכילי אותי, שרה.
תאכילי אותי שרה, תאכילי אותי.
"חורף"
תודה, אנג'ל.
רק שהוא יעבוד, הבן-זונה.
אני חייב קצת חום. כמה זמן זה ייקח?
נעשה את זה ביום. - יום.
קליפורניה, אנחנו באים.
זו פלורידה.
קליפורניה, פלורידה, העיקר שמשתזפים שם.
הרכבת הזאת מגיעה למדיסון אבניו?
אתם יודעים "?מי אלה "מיילין את בלוק
יש לי את הכתובת שלהם. הם במדיסון אבניו.
אני הולכת להופיע בטלוויזיה.
הרכבת הזאת, היא מגיעה למדיסון אבניו?
אני הולכת להופיע בטלוויזיה.
אני רק צריכה לברר מתי.
מתי הוא יחזור?
כמה ימים?! ומה אני אעשה?
אתה חייב לעזור לי!
בחייך. אני אשיג לך כסף.
אנג'ל! חייב להיות לך משהו. לא חשוב מה. תעזור לי!
למה אתם לא מתקשרים אליי?
אני חייבת לדעת מתי אהיה בטלוויזיה.
אני שרה גולדפרב ו...
ואתם צריכים להודיע לי מתי אהיה בטלוויזיה.
שבי פה רגע. אני אצלצל אליהם. - אני רק רוצה לדעת מתי.
אולי איבדתם את הטופס שלי.
את חייבת לחפש ולהגיד לי.
זה לא הפרסים.
אני אוותר עליהם.
אני רק רוצה להיות בתכנית.
כל-כך הרבה זמן חיכיתי לזה...
עם הארי שלי והנכד...
גברת גולדפרב. שתי את זה.
לפעמים לוקח זמן עד שמתקשרים אלייך מהתכנית.
זאת היא?
את מסוגלת ללכת? - אני הולכת לאורך הבמה,
ואתה תראה את הארי שלי בטלוויזיה.
אנחנו מוותרים על הפרסים.
רק רציתי להופיע בתכנית!
איך קוראים לה? - נדמה לי, שרה גולדפרב.
תתקשרו לסימור שיפגוש אותי במכון יופי.
יש לי את השמלה האדומה שלבשתי לטקס-הסיום של הארי,
ואת נעלי הזהב.
לאט-לאט. תירגעי.
לאט-לאט.
אוי, רוזה, אני אופיע בטלוויזיה.
אוי, אלוהים.
כמה זמן כבר יש לך את זה?
כמה ימים.
זה לא נראה לי טוב. - אני גם לא מרגיש כל-כך טוב.
אבל קצת חומר יטפל בזה. - היי, מה קורה לך? אל תזריק שם.
אני חייב.
היי, מה שלומך? את שומעת אותי? - כן, סימור.
לקחת משהו? - לקחתי את השמלה האדומה שלי.
לא נראה לי מקרה חירום. קחו אותה למחלקה הפסיכיאטרית.
בואי, תיכנסי.
איך קוראים לך?
מריון.
לא יאומן. העלמה מריון.
אני ג'ון קטינא.
איזה נוף יפה יש לך. -את יודעת מה אני אוהב אצל כוסיות לבנות?
הן מוצצות כמו שצריך.
הנקבות השחורות, אין להן מושג במציצות.
לא יודע למה.
אולי זה קשור באיזה מנהג שבטי עתיק.
תחסכי קצת אנרגיה.
אני יודע שהוא מצומק, בובה. פשוט, לא איווררתי אותו.
אמרתי לך לרדת מהיד הזאת.
אני חייב לצלצל למריון.
זאת תהיה שיחה בין-עירונית.
אלף קילומטרים. אנחנו אלף קילומטרים מיאמי.
כן, אנחנו גם אלף קילומטרים מניו-יורק.
יש לי רעיון בשבילך איך להשיג משהו ממש נחמד.
זה מין משחק כזה.
ביום ראשון בלילה אנחנו עושים מסיבה קטנה.
כולם אנשים טובים.
אני לא יכולה. אני עסוקה.
ואני גם לא ממש מכורה.
אני יודע. אבל אני אומר לך, משהו ממש טוב.
נתראה ביום ראשון, העלמה מריון.
גברת גולדפרב, פשוט, תנסי לענות על השאלות שלי.
מתי התחלת לקחת את הכדורים?
התחלת בקיץ. -בקיץ הזה?
היה לי המקום הכי טוב בשמש.
עדה סידרה לי את השער. - הכול יהיה בסדר, גברת גולדפרב.
אנחנו נבריא אותך מהר מאוד.
אתה בסדר. אתה בסדר. - אני לא מסוגל, אחי.
אני חייב לטפל ביד הזאת. - בוא נראה מה קורה שם.
לעזאזל, אחי.
אוי, לא. - הכי נורא שראיתי בחיים.
אני חייב לצלצל למריון. - תשכח מזה.
חייבים לקחת אותך לבית חולים.
מה זה?
אני לא רוצה את זה. אני לא רוצה את זה.
מה הבעיה? -היד שלי.
היא הורגת אותי. - בוא נראה במה מדובר.
אני כבר חוזר.
אני, כל מה שמענין אותי זה לשחק "בלק ג'ק" כל הלילה.
אז יש לי קטע קבוע: אני אומר להם: אתם תלכו, אני לא מרגיש טוב".
".לכו תבלו ותרקדו" וכמו שעון הם עוזבים את החדר...
מוכן? אחת... שתיים... שלוש...
ובשנייה שהם הולכים, אני יורד בריצה לקזינו,
ומשחק "בלק ג'ק" כל הלילה.
בסוף, כשאני קם, אני מה-זה כבד...
יש לי 500 דולרים בכיס בצ'יפים...
נשבע לך באלוהים, הזמן עובר, אני משחק...
ופתאום מישהו מתיישב לידי. מאבטח...
והוא אומר לי ללכת.
"אני אומר לו: "למה ללכת?
את חייבת לאכול, גברת גולדפרב.
אחרת, לא תבריאי.
תשתדלי לעזור לסניטרים. אני אנסה תרופה חדשה. אולי זה יעזור.
מריון, חשבתי עליך כל-כך הרבה.
את בסדר?
מתי אתה חוזר הביתה?
בקרוב. -מתי?
בקרוב. את מחזיקה מעמד?
הארי.
אתה יכול לבוא היום?
אני אבוא.
אני אבוא היום.
חכי לי, טוב?
טוב, הארי. - אני חוזר, מריון.
אני מצטער, מריון.
אני יודעת.
גברת גולדפרב,
את בסדר?
גברת גולדפרב, ניסינו כמה וכמה תרופות,
ואת לא מגיבה.
הגענו לנקודה שבה אנחנו מתחילים לחשוב על שיטות אלטרנטיביות.
שהיו לנו תוצאות מצוינות עם שוקים חשמליים.
אז אני רק צריך ממך חתימה,
ונתחיל בזה.
אלוהים אדירים.
אני חייב רופא.
החבר שלי חולה. אתה יכול לעזור, בבקשה?
אני לא עומד בזה יותר. היד שלי!
תעזור לי!
תעזרו לנו! שמישהו יעזור לנו קיבינימט!
העלמה מריון. ברוכה הבאה.
אתה שומע אותי? אתה רואה אותי? - כן, אדוני. -כשיר לעבודה.
חברים, תכירו את מריון.
אתה שומע אותי? אתה רואה אותי? - כן אדוני. -כשיר לעבודה.
אתה שומע אותי? אתה רואה אותי? - כן, אדוני. -כשיר לעבודה.
המופע מתחיל.
"תגיד "אדוני. חתיכת ג'אנקי כושי, בן-זונה.
תלמד קצת נימוסים.
כשיר לעבודה.
שומע אותי? רואה אותי? -הוא אומר שמשהו לא בסדר ביד שלו.
לא נראה לי שתמשיך להזריק ביד הזאת. -זה יותר מסריח ממנו.
עדיף להעביר אותו לבי"ח. לא נראה לי שהוא יחיה עד סוף השבוע.
זאת הצרה אתכם, ג'אנקים מניו-יורק.
לא יודעים להתנהג.
ומה נעשה עכשיו? - תחת לתחת.
תחת לתחת.
מוכנים. ו... שתיים.
טוב. מוכנים. ושלוש.
אנחנו כורתים בכתף.
מריון!
הכול בסדר. אל תדאג. אתה בבי"ח.
מריון. -מי היא?
נשלח לקרוא לה. היא תבוא.
לא.
לא. היא לא תבוא.
היא תבוא.
יש לנו זוכה. -יש לנו זוכה! - או, יש לנו זוכה!
יש לנו זוכה!
הזוכה הבאה שלנו היא האישיות המקסימה,
היישר מברייטון ביץ', ברוקלין. מחיאות כפיים עסיסיות...
לגברת שרה גולדפרב.
אני מאושר לבשר לך שזכית בפרס הגדול!
אספר לך במה זכית. לפרס שלך יש חיוך מתוק...
ועסק פרטי משלו, והוא זה עתה התארס.
והוא עומד להתחתן הקיץ.
קבלו, בבקשה, בחום ובמחיאות כפיים עסיסיות...
את הארי גולדפרב! - מיץ-להארי! מיץ-להארי!
אוווו! הארי מלא מיץ!
אני אוהבת אותך, הארי. - גם אני אוהב אותך, אימא.